Iată, Eu stau la ușă și bat.
Dacă aude cineva glasul Meu și deschide ușa, voi intra la el,
voi cina cu el și el cu Mine.
O Dumnezeul meu!
Ioan...
Scrie bisericii din Efes:
Cine are urechi, să asculte ce zice Bisericilor Duhul.
APOCALIPSA
SENATUL ROMAN, anul 90 d.c.
Eu... Cesar Augustus Titus Flavius Domitianus, stăpânul imperiului...
prin voință proprie, mă proclam divin. Este apelul unei noi zile.
Tot universul îl va numi: ziua unei noi nașteri,
sosirea ploii zeului Domitian.
Pretinde că este zeu cât timp este încă în viață...
- Nu s-a mai pomenit așa ceva! PALATUL ÎMPĂRATULUI, ROMA
- Quintus. - Stăpânul și zeul meu.
- Acești creștini continuă să profaneze onoarea și gloria mea.
În special cei din Asia Mică.
Asigură-mă, generale, că ultimul dintre apostoli este mort.
În timp ce numele său este ÎNCĂ pe buzele lor.
Sunt sigur, stăpânul meu, Ioan este mort.
Te știu eu. Ai spus "mort"...
dar mitul continuă să trăiască. Zeul Domitian nu va...
tolera asta. Vei da acestor criștini un ultimatum.
Au 28 de zile pentu a mă recunoaște public ca și Dumnezeul lor.
Singurul lor Dumnezeu.
Vor rezista oare? Tu...
extermină-i.
EFES, ASIA MICĂ
- Valerius. - Irene.
Predați-vă, creștini.
Să mergem.
Știi situația. Avem la dispoziție o lună să ne trădam credința și să-l
proclamăm pe Domitian ca Dumnezeul nostru sau să murim.
- Ce mai așteptăm? Să mergem! - Fraților, romanii sunt afară
căutând după fiecare creștin pe care-l pot găsi.
Nimeni nu mă va forța. Nu pot crede că creștinii nu au dreptul
de a-și apăra propria viață. - Să-și apere propria viață?
Dar femeile și copii? Dar...
Domnul este acum mai aproape decât crezi tu.
Aceasta este de la Ioan.
Domnul a reînceput să ne vorbească prin apostolul său, Ioan.
Ioan încă trăiește.
Fiecare biserică a început să primească scrisori, dar trebuie să fim siguri...
- că sunt chiar de la el. - De ce el nu e aici?
Pentru că trebuie să se ascundă de dușmanii noștrii. Cum facem și noi...
mai mult decăt facem noi. Nu înțelegi?
- Irene, vroiam să-ți spun că... - L-am văzut pe Ioan odată...
Știai ?
Eram o fetiță atunci, dar îmi aduc aminte așa de clar.
Mama s-a dus să-l asculte și m-a luat cu ea.
El a venit la mine. La MINE. M-a luat în brațe...
și m-a sărutat pe obraz.
Apoi mi-a șoptit ceva la ureche.
Ce a spus ?
"Fiica mea, ai ochii unei căprioare."
Uită-te la mine, alerg ca o căprioară ducînd scrisorile lui fraților.
Iți aduci aminte de prima noastră întâlnire?
Nu puteai crede că iubeam aceleași lucruri ca și tine.
- Valerius, mă tem că... - Tu ?
- Totul este clar acum: viețile noastre trebuie să se schimbe
sau vom muri. Nimic nu va mai fi la fel.
Ascultă-mă.
Voi pleca din Efes.
Pleci ? Acum ?
- Vrei să fugi ? - Nu.
Îmi vei lipsi, Valerius.
Generale ! În sfârșit ! Ce noutăți aduci zeului Domitian ?
Un spion, domnul meu. Tocmai a sosit din Efes.
Eu l-am instruit. Este ca un fiu pentru mine.
Un fiu spion?
Spune! Stăpânul și zeul tău este pregătit să asculte. Aduceți-l aici!
Domnul meu...
Sunt zvonuri în Efes. Se pare că Ioan, apostolul...
este încă în viață. Se pare că un bătrân pe nume Teofil...
un alt creștin este în contact cu el. Scrisori ciudate...
Liniște!
Legende, domnul meu, legende. De puțin timp ei sunt prigoniți.
E de așteptat! Cineva care pretinde a fi apostolul lor...
Este treaba ta, generale. Suprema mea răbdarea s-a terminat!
Te trimit să preiei postul de guvernator al Efes-ului.
Zdrobește paraziții care perpetuează aceste minciuni. Doresc ca tu să...
te implor să...
elimini orice urmă...
a acestui impostor.
Și Quintus...
Domnul meu.
Vei...
tăia, de asemenea, ...
- capul spionului tău. - Dar, domnul meu...
Dacă ceea ce a declarat se dovedește a fi neadevărat.
Trebuia să-i fi spus chiar eu.
- Cel puțin știi unde este bătrânul? - Este prizonier pe insula Patmos, care intră
în jurisdicția Efes-ului.
Va trebui să fi arestat și trimis în Patmos.
Nu.
M-ai crescut să fiu soldat, să-mi înfrunt inamicii pe câmpul de luptă.
Nu să mint pe cei din jur tot timpul.
Eu te-am făcut unul dintre cei mai buni ofițeri ai lmperiului.
Și nu vreau să mă repet.
- Ți-am dat ordinele. - Și dacă refuz?
Să refuzi?
Nu poți. Nici măcar nu poți gândi să refuzi. Îmi ești dator.
Uite ce ești azi. Părinții tăi adevărați erau niște sclavi.
Erau criminali, trădători ai lmperiului.
Ce erau ei?
Creștini?
Părinții mei erau creștini?
Îmi pare rău...
dar nu ai libertatea să alegi.
Ești un soldat.
MINA DIN PATMOS
Trebuie să vă ținem în viață... deocamdată. Haideți scribi...
chiar și voi trebuie să mâncați. Aceasta este pentru tine, Teofil.
Ioan... mă tem și să te strig pe nume acum.
Iisus ne-a salvat.
Și te-a adus pe tine, ultimul lui apostol, în aceast loc?! De ce?
Dă-mi castronul!
Asta e destul pentru tine, bătrâne. Și ia-o ca pe un cadou...
pentru puțina muncă depusă în mină.
Dacă continui așa, îți vei face mai mulți dușmani.
Este un păcat, Demetrius?
- Aș vrea să am tăria ta. - Tăria mea...
Tăria mea nu vine de la mine, ci de la Domnul.
Gaius, nimeni nu l-a văzut pe Ioan, cu excepția lui Teofilus.
- Cine este? - Este cel căruia...
Ioan îi încredințează scrisorile, cel care transmite scrisorile lui,
lui Ionicus, fratele meu, care merge acolo cu provizii pentru închisoare.
- Unde este acest Teofil? - Este prizonier în mina din Patmos.
Tot ce știu este că el e un om foarte în vârstă.
Înțeleg. Ioan nu numai că este în viață, dar vorbește cu un prizonier...
pe o insulă inaccesibilă. Ascultă-mă! Scrisorile sunt foarte importante.
Irene, convinde-l pe fratele tău să te ducă în Patmos.
Vreau să vorbești cu Teofil.
Doar TU poți face asta.
Tată, slăvit să fie numele Tău!
Vie împărăția Ta!
Pâinea noastră cea de toate zilele dă-ne-o nouă astăzi.
Și iartă-ne greșelile noastre precum și noi iertăm greșiților noștrii.
și nu ne lăsa în ispită. Amim.
Ioan...
Spune-mi mai multe despre Iisus...
cum a murit.
Oh, sânge curgea din mâinile, picioarele și coasta Sa.
Iar respirația Sa era atat de lentă... Nu îndrăzneam să-L ascult.
Era foarte frig. Și un vânt straniu a început să bată.
Mama Lui a luat o mantie pentru a se înveli.
Dar ea stătea acolo, ar fi stat până la sfârșitul zilelor.
Și...
înainte de a muri, Iisus și-a deschis ochii, s-a uitat la ea și a zis: "Mamă...
nu plânge."
Și apoi...
și apoi...
I-a spus ei...
"Mamă, acesta este fiul tău"...
și s-a uitat spre mine.
Ioan.
Ioan...
Ceea ce vezi, scrie într-o carte și trimite-o tuturor bisericilor din Asia.
Doamne...
Nu te teme! Eu sunt Alfa și Omega... începutul și sfârșitul...
și Cel viu. Am fost mort, dar acum sunt viu pe totdeauna.
Am putere asupra morții și iadului.
Scrie lucrurile pe care ți le voi arăta. Sunt mesaje pentru toate bisericile.
Vino! Îți voi arăta lucruri care trebuie să se întâmple...mai apoi.
Am intrat pe poarta Cerului.
Erau 24 de bătrâni, îmbrăcați în haine albe...
purtând coroane de aur pe capul lor. Și patru ființe vii.
Binecuvântați pe Domnul foc și căldură!
Binecuvântați pe Domnul toate apele!
Tot Pământul să-L binecuvinteze pe Domnul.
Binecuvântați pe Domnul toate vânturile!
Meriți, o Doamne, să primești slava din partea întregii Tale creații!
Era o mare de sticlă, ca și cristalul.
Iată scaunul de domnie, ce a fost așezat în Cer...
Iar pe scaun era un pergament scris pe ambele părți...
și pecetluit cu șapte peceți.
Șapte peceți?
Da. Pentru a păstra istoria omenirii: trecutul, prezentul, sfârșitul...
adevărul.
Cine este vrednic să dechidă pergamentul și să-i rupă pecețile?
Cine poate dazvălui adevărata semnificație a lucrurilor pe care Dumnezeu le-a pregătit?
Nimeni din Cer...
Nimeni de pe Pământ, nimeni de sub Pământ nu poate deschide pergamentul să-l citească.
Nimeni nu e vrednic.
Nu...
O Dumnezeul meu...
Nu...
Te implor.
Cineva trebuie să rupă pecețile.
Este singura noastră speranță.
- Singura. - Ioan...
- Nu... - Învățătorule...
Nu...
Ioan, ce ai văzut? Spune-mi.
Te rog, spune-mi.
Am văzut Cerul...și secretul tuturor lucrurilor, protejat în mâinile Domnului.
Stai!
Deschideți porțile!
Noi prizonieri din Efes. Sunt zece.
Primii cinci să meargă înăuntru pentru luare în evidență.
Nu înțelegi, Irene? Poate ajut câțiva prieteni să evadeze,
dar nu vreau să risc viața nimănui.
- Fii atentă! - Ionicus, te rog.
Nu scoți un cuvânt cand ajungem pe Patmos. Eu voi vorbi.
Ei deja știu că ai venit să ajuți cu provizii, deci...
Nu trebuie să dai nici o explicație.
- Cum ajung la Teofil? - Dimitrius ți-l va prezenta...
la urma urmei, scrisorile ce mi le dădea pentru creștinii voștrii...
aproape că ne-a făcut amici. Iată-o, e Patmos.
Ionicus, mina este la fel de josnică precum se spune?
Este imaginea mea despre iad.
Următorul.
Numele tău...
Valerius, din Efes. Dacă aveți nevoie de un scrib, pot citi...
și scrie...
Creștin.
Nu suntem noi cei care decid.
Știi pentru ce ai venit aici.
Poți pleca.
Lăsați-i să intre...
Haide, să mergem.
- Demetrius. - Ionucus. Iar tu ești Irene?
Eu sunt Demetrius, iar el Teofil. Deoarece sunteți noi pe aici...
permiteți-mi să vă arăt locurile chiar acum. Veniți cu mine.
Irene, vino cu mine.
Aceasta e ceea ce mi-ai cerut.
Aceasta este de la Ioan.
Păzește-o cu prețul vieții tale.
Poți avea încredere. Când pot vorbi cu Teofil?
- Păi, eu... - El este singurul cere știe...
unde se ascunde Ioan. Trebuie să-l conving pe Ioan să vină la noi.
Și dacă-l vor găsi romanii? Știi ce ar însemna.
- El este singurul care ne poate salva. - Ce se întâmplă aici?! Hei!
Grăbește-te, surioară. Trebuie să ajungem în Efes înainte de a se întuneca.
Deschide poarta!
Cred că ceva foarte important pentru toți...
- este scris pe acel pergament, fiule. - Viziuni.
Spune-le fraților noștrii care se ascund în casele lor...
spune-le fraților noștrii care zac în închisorile romane...
Dacă Ioan nu vine aici, dacă nu ne demonstrează că e încă viu,
vor găsi ei oare curajul pentru a-și păstra credința?
Trebuie să așteptăm până când scrisorile lui ne vor arăta voia lui Dumnezeu.
Romanii nu vor aștepta.
EFES, PALATUL GUVERNATORULUI
Văd că deja te-ai acomodat, generale?
Nu avem timp pentru formalități, Corvus. Situația de aici...
a scăpat de sub control. Mă refer la creștini.
Și despre minciunile pe care le răspândesc. Nu ai făcut nimic pentru a le opri.
- La ce minciuni te referi? - La faptul că apostolul lor, pe nume Ioan...
- este încă viu. - Aaa, la asta...
Da, o zic de 100 de ani deja...
Știi, creștinii adoră poveștile viclene.
Dar împăratul nu.
Ești destituit din responsabilitățile tale de guvernator.
Eu preiau comanda în Efes începând de acum.
Este o surpriză, generale.
Poți face ceva pentru mine în timp ce te pregătești de plecare.
Dispari din fața mea.
Înțeleg.
Bine, dacă asta e totul, guvernator...
eu voi fi în Patmos.
Încă ceva.
Au mai fost duși alți prizonieri pe insula Patmos?
- Alți creștini? - Greu găsești loc pentru încă unul.
Iar ei mă acuză de toleranță.
Vom face mai mult loc prin exterminare.
Noi? Noi nu vom face nimic. Eu voi face, dacă așa voi decide.
Tu nu vei lua nici o inițiativă, este clar?
Valerius...
Mulțumesc.
Tu! Coboară în mină și ajută-i pe ceilalți.
Ai ceva informații de la Ionicus? A făcut rost de barcă?
Avem un ultimatum. Ceea ce înseamnă că ne vor omorî.
Află dacă avem barca. Timpul se scurge ca vântul spre Efes.
Suntem doar nerăbdători să plecăm. Dar trebuie să-l convingem pe Teofil.
- Nu plecăm fără el. - Fii pregătit. Nu voi aștepta
- pe nimeni când va sosi timpul. - Hei!
Unde crezi că mergi?
- Unde duce? - Nu-ți băga nasul...
unde nu-ți e treaba! Îl poți pierde.
Murim aici... încetul cu încetul.
Ești de ceva timp aici.
Îi cunoști pe toți de aici?
Mai mult sau mai puțin.
Trebuie să fie greu la vârsta dumitale.
Pentru tine și pentru celălalt.
Teofil, nu-i așa?
El este practic singura ființă umană de pe aici.
Nu ai facut mai nimic toată ziua. Iar acum îl faci și pe el să piardă vremea.
Ridică-te dacă vrei să-ți câștigi băutura.
Am zis să te ridici sau îți va părea rău!
Să nu-l mai atingi niciodată pe acel bătrân!
Gărzi! Gărzi! Gărzi!
Vei avea ceea ce ai căutat. Și să nu spui că nu o meriți.
Va muri.
Stai!
Fii rapid.
De ce ai făcut asta?
Spuneai că ești creștin. Ar trebui să ști.
Ce știu este că toți vom muri.
Ți-e teamă să stai în cușcă, pentru că cunoști...
- valoarea libertății. - Nu.
Credeam că sunt liber.
Dar sunt un sclav. Totdeauna voi fi un sclav.
Înrobirea ta nu depinde de Roma.
Nici un roman nu va putea să te elibereze vreodată.
Ce știi despre mine?
Lanțurile sunt în inima ta.
Le tragi după tine oriunde mergi.
Trebuie să te eliberezi.
Cine ești?
Ajunge!
Cine ești?
De ce-ți minți frații? Tu scrii scrisorile!
Ioan este mort!
Domnul meu...
Sunt ultimul tău apostol în viață.
Iar Tu mă ții aici ca și cum ar fi mormântul meu.
Doamne, dezvăluie-mi adevărul tău.
Adevărul care să ne elibereze pe toți.
Tu mă ții aici, unde orice libertate este renegată.
Nu m-ai chemat să-mi conduc frații către Împărăția Ta?
Atunci de ce cred că i-am abandonat?
Sunt pierduți, Doamne, iartă-i.
Sunt doar oameni.
Și eu...
sunt doar un om.
Iartă-ne pe toți.
O Dumnezeule...
ia umbra de pe inima mea. Fă-mă demn de chemarea Ta.
Fă-mă demn de Tine. Fă-mă demn de Lumină.
Nu plânge.
Vezi, Mesia a triumfat.
Și El va deschide pergamentul și cele șapte peceți.
Vino!
Vino triumfător, să triumfezi din nou!
Iată puterea lui Hristos cel înviat.
Acela care a învins moartea.
Vino! Ia pacea de pe Pământ!
Cine este acela?
Războiul. El este acela care va face oamenii să se omoare între ei.
Cum poate avea o asemenea putere?
Știe unde duce ura.
Vino și ia pâinea din fața lucrătorilor.
- Pentru a răspândi foamete și mizerie în toată lumea?
- Și nedreptatea, fructul egoismului.
Vino! Iar acum blestemul cel mai teribil dintre toate.
- Care este puterea sa? - Cea mai îngrozitoare putere care există.
Puterea morții.
Pentru a aminti lumii că doar în Dumnezeu există viață.
Astfel încăt omul să se întoarcă spre El din nou și să-L laude.
Cine poate opri toate aceste lucruri?
Doar dragostea Lui, care și-a dat viața Sa pentru noi.
Moartea nu va avea ultimul cuvânt.
Cel ce va crede, va avea viața veșnică.
Dumnezeu e dragoste!
Și oricine trăiește în dragoste, trăiește în Dumnezeu.
Iar Dumnezeu trăiește în el.
Dacă suportăm toată durerea și suferința cu credință și dragoste
vom descoperi bucuria adevărată în Domnul.
Am decis să părăsim Efesul înainte de a fi prea târziu.
Fie ca Dumnezeu să ne protejeze pe toți!
Să mergem! Haideți!
Tată, ce înseamnă apostol?
Înseamnă că Ioan este o persoană foarte specială.
- Ca și un înger? - Nu. Este o persoană ca tine și mine.
Viața lui este specială. Iisus l-a ales pe Ioan când încă era copil.
Iar Ioan a fost discipolul favorit a lui Iisus. Niciodată nu l-a părăsit.
Chiar și atunci când a fost pe cruce, iar toți ceilalți fugiseră
pentru că le era frică.
Mie nu mi-ar fi frică să stau lângă Iisus.
Știu.
Irene...
Du-te înapoi în Patmos!
Găsește-l pe Teofil.
Găsește-l pe Ioan.
Începeți descărcarea proviziilor!
Harta aceasta te va duce la locul unde este ancorată barca.
Plecăm poimâine noapte.
Demetrius!
Teofil a lăsat lista de aprovizionare în spate.
- Nu se simte bine azi. - Ce s-a întâmplat cu Valerius?
- Vino cu mine. - Eu stau de pază.
Valerius a încercat să apere un alt prizonier
și l-au izolat timp de 4 zile.
O, Dumnezeul meu!
- Ioan a avut o altă viziune? - Da.
Ți-a dat aceasta personal?
Nu, ... prin Teofil.
Cum o face? Trebuie să-l văd pe Ioan. Trebuie să vină la noi...
Ți-am spus asta. Cum face Teofil asta? Spune-mi!
Printr-un prieten, un gardian, cred.
- Un gardian? - Da. Un convertit...
Provine din Laodicia...
Ionicus mi-a spus că gărzile sunt din Roma. Nu este un gardian.
Nu este nimeni. Nimeni! Ai inventat toate astea pentru a-i ține numele viu!
- Dar Ioan este mort. - Nu. Ioan trăiește!
- Este la fel de viu ca tine și mine. - Atunci explică-mi cum...
Fiica mea...
încă ai ochii unei căprioare.
Ioan...
Învățătorule...
Mulțumesc lui Dumnezeu că te-am găsit.
Avem atât de mare nevoie de tine. Tu ești singurul martor
al învierii Domnului nostru. Te vor asculta. Ne-ai salvat!
Nu...
Nu plânge, copila mea, nu plânge.
Doar Domnul ne poate salva.
Dar acum El mă vrea aici.
Renegându-mi numele și mărturisindu-L pe al Lui.
Dacă vei rămâne aici, vei fi omorât.
Avem un plan de evadare. Vino cu noi.
Spune-le fraților și surorilor noștrii ce Dumnezeu vrea de la noi.
Nu este o altă cale.
Nu putem fugi de voia Domnului.
Dar voi continua să-ți trimit mesajele Lui
până când taina va fi dezvăluită în întregime.
Te rog...
Păstrează acest secret.
Corvus... exact ceea ce aveam nevoie.
Avem barca pentru noaptea aceasta.
Unde e harta?
Calmează-te! Mai trebuie să-l convingem pe Teofil.
Nu voi putrezi aici! Dă-mi harta!
Pune-o pe cap, altfel te vei răcori.
Nu vreau să te văd murind. O să am nevoie de tine.
Uite, ceilalți creștini nu au minte.
Când te vor scoate diseară din cușcă, pune mâna pe harta ce o ascund.
Ajunge!
De ce îl ajuți? În curând îți va tăia gâtul.
Oprește-te, bătrân senil !
Luați-l pe acest bătrân și aruncați-l în cușcă! Eliberați-l pe celălalt!
La muncă!
"Se spune că în Laodicia nu se vorbește decât de Ioan,
nemuritorul. Prin decretul dat de Domitian, divinul împărat al Romei,
se spune că fiecare provincie trebuie purificată prin foc.
Nici un singur fir de iarbă
nu trebuie să rămână nesecerat."
Nu poate călca în picioare tot ținutul.
Un ultimatum într-o zi, urmat de un decret?
Este pură nebunie.
- Ce să-i spun împăratului? - Transmite-i că ordinele vor fi îndeplinite.
O hartă a coastei!
De unde a apărut?
Nimeni nu știe.
Despre ce e vorba ?
O, nu...
Aruncă resturile!
Înapoi la muncă!
Atacați fiecare sat al creștinilor din zonă! Omorâți toți creștinii!
Sunt ordine date de împăratul Domitian însuși.
Și le vreau îndeplinite!
Companie! Urmați-mă!
Centurioni!
Mamă, uite! Soldați romani!
Dumnezeul meu! Soldați romani!
Soldați! Să adunăm copii.
Repede!
O, nu...
Nu, Dumnezeule!
Aceasta este voia Ta, Doamne?!
Ioan!
Sostenes...
Când...
Domnul meu...
sângele nevinovat va înceta să mai fie vărsat?
Mai ai puțină răbdare, până ce numărul fraților tăi va fi complet.
Impărțiți cu mine victoria mea asupra morții.
Scularea! E timpul să munciți!
Haideți!
Sostenes, haide, bătrâne.
Vei reuși!
Haide!
Sostenes...
Sostenes e mort!
Terminați! La muncă!
Ioan! Ioan!
Auzi? Sostenes e mort!
Nu.
El trăiește!
El stă
în prezența lui Dumnezeu.
E șansa noastră. Bătrânul Sostenes ne-a dat cheia spre libertate.
Haideți! Acum ori niciodată! Haideți!
Haideți!
Mergem spre port. Încercăm să găsim barca. Să mergem!
Haideți!
Ne-au descoperit!
Nu avem timp! Să ieșim de aici. Haideți!
Romanii vin înăuntru!
- O Doamne, nu! - Țineți-l!
Ce proști au putut fi crezând că mă surprind nepregătit.
Poți merge la prietenii tăi acum.
Dacă altcineva mai încearcă să scape, voi sacrifica pe alții odată cu ei.
Ultimatumul expiră în câteva zile.
Iar noi vom fi forțați să omorâm pe fiecare dintre voi care încă refuză
să se lepede de Dumnezeul vostru creștin.
Aveți două zile.
Ce risipă de viață!
Ce risipă de putere umană!
Ioan...
dă-mi binecuvântarea ta.
Și pregătește-mă pentru moarte.
Nu îmi mai este frică.
Fie ca Domnul să mă ierte
de păcatele mele.
Eu...
te-am cunoscut...
ca fiind prietenul Lui.
Mă supun voiei Lui.
Învățătorule...
Ioan...
Binecuvântați sunteți voi, săraci,
căci a voastră este Împărăția lui Dumnezeu!
Binecuvântați sunteți acum voi, cei înfometați, căci veți fi săturați.
Binecuvântați sunteți acum voi care plângeți, căci veți iubi.
Răul nu va sta în picioare în ziua judecății. Nici un păcatos nu va exista
în adunarea celor răpiți. Calea răului este pecetluită.
Va fi spulberată de vânt.
Cine sunt acești oameni?
De unde vin?
Au fost salvați.
Acești oameni vin din necazul cel mare.
Și-au spălat hainele în sângele Mielului.
Nu le va mai fi foame sau sete, din nou,
pentru că Mielul va fi păstorul lor și-i va conduce
la izvoarele vieții. Și Dumnezeu le va șterge orice lacrimă din ochii lor.
Acolo. Privește!
Mielul, Mesia, va rupe a șaptea pecete.
Ioan...
Răspunde-mi, Ioan.
Mielul...
A rupt a șaptea pecete...
și s-a făcut liniște.
Liniște...
în Cer.
Trebuie să-mi ieșit din minți. Nu vom reuși.
Trebuie să reușim!
Tu... Vino aici. Acum ascultă...
Valerius...
Irene.
Trebuie să mergem! Ioan.
Ioan, vino cu noi.
Eu...
- trebuie să rămân. - Nu poți!
- Dacă rămâi vei muri. - Trebuie să rămân aici.
Te rog, vino cu noi.
Domnul mi-a vorbit.
A șaptea pecete... poate este viața mea, ce va fi luată de romani.
Ioan, Dumnezeu nu vrea ca tu să mori acum. El vrea să ne elibereze.
- Trebuie să ne grăbim! - Suntem în mâinile tale. Salvează-ne!
Te implor! Te implor în numele lui Iisus!
Te rog, Ioan.
O, Dumnezeule, ajută-mă...
- dacă voi face o greșeală. Haideți! - Da.
Stai !
Stai pe loc !
Sunt câțiva gardieni în partea aceea, iar santinelele de la poartă au fost retrase.
Ieșiți!
Gardieni!
Prizonierii evadează!
Ajunge. Centurioni, omorâți-i pe toți!
Omorâți-i pe toți!
Să formăm două grupuri. Ucideți-i înainte de a ajunge în port!
Centurioni, pe aici!
Să formăm două grupuri!
- Ne-au găsit urmele. - Lăsați-mă aici!
Oricum, nu voi reuși. Îi voi reține. Vă rog,
este singura voastră șansă.
Pe aici!
În numele lui Iisus, păcatele tale sunt iertate!
Amim.
Mergi cu Dumnezeu!
Ioan, voi rămâne cu el. Voi mergeți
- spre barcă. Ne vedem acolo. - Valerius are dreptate.
Nu, trebuie să stăm uniți. Eu nu-l părăsesc pe Ioan.
Ba da. De data asta trebuie să mă asculți, soră. Să mergem!
Las-o să facă ceea ce inima îi spune.
Grăbiți-vă! Sunt aproape. Să mergem!
- Se ascund în tufișuri. - Încercuiți-i!
Spre dreapta.
Încercuiți-i!
- Așa, la dreapta. - Este unul dintre ei.
- Prindeți-l! - Unde sunt ceilalți, scribule? Răspunde!
- Pe acolo. - Repede, să mergem!
Acolo. Pe acolo!
O, Doamne...
Doamne...
iartă-mă!
Am crezut că nu mai ai nimic să-mi spui!
Salvarea a fost câștigată de către Dumnezeul nostru,
iar toată autoritatea a fost dată lui Hristos. Astfel tot răul a fost învins pentru totdeauna!
Trebuie să fie prin împrejurimi. Îi vom găsi.
Sunt aici.
Să nu-ți fie teamă de adevăr,
dacă vrei să nu rămâi un sclav.
- Adevărul te poate ucide. - Doar adevărul te poate elibera!
Valerius...
Soldați ai Romei!
Corvus este un trădător și hoț. Eu sunt aici la ordinele noului guvernator
din Efeso, Quintus Maximus pentru a demasca adevărații dușmani ai Imperiului.
Vă ordon să-l arestați în numele împăratului...
- Prindeți-l! - Dacă o vei face,
- vei răspunde personal lui Quintus. - Uitați! O corabie
purtând culorile lmperiului!
Quintus!
Am spus să-l prindeți! E un ordin!
Omorâți-l! Omorâți-l!
Arestați-i pe toți! Quintus îi va judeca în numele împăratului.
Ce s-a întâmplat aici? Cine sunt?
Sunt prizonieri care au încercat să evadeze. Unul dintre ei pretinde că te cunoaște.
Dacă ei trebuie să moară, am decis să mor împreună cu ei.
Sunt un creștin. Fiul creștinilor.
Accept sentința ta conform cu legile Romei.
Scoateți-i cătușele!
Poftim? Ei trebuie să moară! Este ordinul împăratului.
Domitian a fost asasinat.
Nerva împărat acum.
El a declarat amnistie tuturor prizonierilor...
și sfârșitul persecuției creștinilor și evreilor.
Scoateți-le cătușele!
Ești un om liber acum.
Tatăl tău îți admiră curajul, fiule.
Acum cunoști adevărul. Te-am mințit.
Nu am înțeles.
Nu m-am înțeles pe mine.
Dar acum ochii îmi sunt deschiși.
Te iubesc, Irene!
Te iubesc!
Mă poți ierta?
Irene...
Iisus mi-a spus odată că Dumnezeu iartă mult, pe aceia pe care-i iubește mult.
Întotdeauna te-am iubit, Valerius.
Suferința ta s-a terminat.
Ești liber să pleci, bătrâne.
Numele meu este Ioan.
CÂȚIVA ANI MAI TÂRZIU
Dumnezeu va triumfa întotdeauna, prieteni!
Victoria Sa asupra răului
este temelia credinței noastre.
Cuvintele lui Iisus
se împlinesc în fața ochilor noștrii în fiecare zi și vor continua să se împlinească
până la sfârșitul veacurilor.
Binecuvântat este acela
care împlinește porunca Sa: "Iubiți-vă unii pe alții!"
făcând astfel o lume mai bună.
Fie ca harul Domnului Iisus să fie cu voi!
Amin.
Iar apoi am văzut un Cer nou și un Pământ nou.
Am văzut Orașul Sfânt...
noul Ierusalim coborând de la Dumnezeu din Cer,
pregătit ca și o mireasă pentru mirele ei.
Aici Dumnezeu trăiește cu oamenii și va locui împreună cu ei.
Ei vor fi poporul Lui, iar El va fi Dumnezeul lor.
Dumnezeu este cu ei.
Iar El le va șterge lacrimile din ochii lor.
Iar moartea nu va mai exista.
Nu va mai fi jale, tristețe sau durere,
pentru că primul veac s-a scurs.
Duhul și mireasa spun: "Veniți toți cei însetați! Veniți!"
Și toți care doresc, pot avea apa vieții.
O pot avea gratuit.
Amin.
Vino...
Doamne Iisuse!